...bez spolupráce každý prohrává.
Za vítězství můžeme bojovat, ale pořád prohráváme.
Když budeme bojovat společně, společně i vyhrajeme.
Z královského proslovu jeho výsosti krále Bhumibol Adulyadeje.
PODLE BESTSELLERU Sanya Phonbhrasita
VÍTĚZE CENY JOHNA F. KENNEDYHO ZA LITERATURU, 1973.
Toto je příběh etnické skupiny z roku 757 n.l.
Vládci země je považovali za necivilizované barbary.
Byli zotročováni, pronásledováni
a vyháněni ze svých domovů,
až neměli jinou možnost než uprchnout ze země.
Hledali novou vlast, kde by mohli žít v míru a svobodě.
Lidé Ler, Khanu, Yuro, Dtai a Thanai byli jednotní v cestě za svobodou.
Mnoho jich zemřelo na nemoci, nebo mnohá nebezpečí, kterým čelili.
Ale každé překážce se stavěli s odhodláním a odvahou,
a slíbili si, že spolu budou navždy.
Potíže nastaly když se k vládě dostala dynastie Čchin.
Hanská armáda byla nemilosrdná.
Dobývali nová území a šířili se do míst, kde žily svobodné etnické kmeny.
Lidé v těchto oblastech museli vzít do ruk zbraně k obraně své země.
Byla to jejich rodná zem, místo kde přebývali jejich předkové.
Gumpawo!
Matko!
Okamžitě uteč!
Jinak budeš otrokem Hanů.
Matko!
Když Hanská armáda zabrala zemi,
ta byla zbrocena krví a slzami jejích obyvatel.
Thajské dítě!
Pojď ke mně!
Všechno tu spalte!
Hanská armáda byla obrovská a její vojenská síla k nezastavení.
Lidé z údolí Cheung Dao byli buď zabiti anebo rozprášeni po okolí.
O 20 let později, děti, které přežily, nyní už dospěly.
Žily v šesti oddělených oblastech.
V očekávání na den kdy se sjednotí, na den kdy jejich národ znovu povstane
na den kdy budou jednotní pod jménem Thajci,
kdy konečně budou svobodní.
Snili o dnu kdy osvobodí svou vlastní zem
a zbaví se tyranie pod nadvládou Hanů.
Město Ler.
Zastavte nosítka!
A dalším je...
Lamphun!
Z města Ler.
Pojď. Neloudej se. Jsi na řadě.
Nech to být. Pojď!
Dej mu, Lamphune!
Dalším je...
Jotan!
Dovolili jste jim boj se zbraněmi..
Myslíte, že je to moudré, Tiewliangu?
Může to probudit jejich neposlušnost.
Setkávají se zde lidé ze šesti oblastí.
Aby předvedli své bojové schopnosti.
Je to určitě lepší, než je nechat, aby to před námi skrývali. Ne, Libongu?
Odváží se ještě někdo vyzvat Lamphuna z města Ler?
Je tu někdo takový?
Guchine, a co ty?
Já ne. Já se moc bojím. Rozhodně ne.
Pokud už nejsou žádni vyzyvatelé, tak dostaneš svou výhru.
Vraťte to.
Nejdřív musíte bojovat s mým bratrem.
Pokud chceš tu výhru,
musíš mi ji dokázat vzít.
Jmenuji se Libong. Jsem nový vojenský poradce Tiewlianga.
Jsem zde na rozkaz našeho císaře.
Chci, aby všichni vidláci věděli, kdo jsem.
Jací vidláci?
Tady je jedna, co si myslí, že je bojovnice, co?
Vojáci!
Přiveďte ho!
Stůjte!
Honem, Buakham.
Chcete si hrát s Guchinem? Tak pojďte!
Připravte nosítka.
Přestaneš někdy kovat ty meče?
Už máš nejostřejší meče v okolí.
Potřebuji, aby byly ostré a musím ukovat další.
Musím vykovat spoustu dalších mečů.
Na co jich tolik potřebuješ?
Hele, ty.
Proč pořád spřádáš vlákno z květů Uethong?
Copak nemáš dost oblečení?
Oblečení nepotřebuju jenom já.
Taky ho budeš nosit.
Chceš, aby lidem nebyla zima.
A já chci, aby naše lidi netýrali Hanové.
Moje meče...
...ochutnají jejich krev.
Buakham, uteč!
Nech mě!
O tohle se nestarej!
Nedovolím, abyste se k Thajkám choval takhle.
Je to jen rolnice!
Může jen sloužit Hanům. Můžu si s ní dělat, co chci!
Měl byste to sám nejlépe vědět.
Že nestrpím jakoukoliv neúctu vůči thajskému lidu.
Nejen, že jste jednal urážlivě k thajské ženě,
ale taky jste se pokusil zabít Feisana, Hanského vojáka.
Ale já... - Žádné výmluvy!
Chcete říct, že jste Feisana nenapadl.
Jak se pak váš meč dostal do mé ruky?
Vraťte mi můj meč.
Kdo vám dovolil postavit se?
Porušil jste Tiewliangovy pravidla.
Tiewliangovy pravidla.
Můžete si vybrat.
Zůstanete a budete tady dvanáct měsíců čistit hradby.
Nebo si vezmete svůj meč a vše ostatní
a vrátíte se ke svému otci do města Loyang.
Město Loyang.
Otče, Tiewliang se mě snažil ponížit.
Co jsem udělal tak špatného, že jsem byl poslán domů?
Jen jsem škádlil thajskou dívku, co je na tom, tak hrozného?
Před dvaceti lety jsme s těmito divochy bojovali na pláni Lad Kwan.
Umírali naši vojáci, synové a manželé hanských žen.
Naše ženy trpěly na úkor barbarství Thajců.
Neměly by jejich ženy taky pocítit jaké to je trpět?
Pověz mi, otče, choval jsem se zle?
Přiveďte Litongjia!
Lorde Litongijo, chce vás hned vidět lord Liboon.
Tiewliang nařídil mému synu návrat do Loyangu.
Neustále ignoruje mé požadavky.
Nařídil jsem mu, ať zvýší daně, ať jsou Thajci produktivnější.
Ale pohleďte na tohle.
Tohle je jeho odpověď.
"Chápu, že vaše lordstvo nikdy nenavštívilo tuto oblast."
"Takže můžete mít dojem, že podnebí zde
je plodnější než hanské."
"Pravdou je,
že Thajci i Hanové jsou pod stejným nebem."
"Jsou tu stejná deštivá období."
"Protože zde není více srážek, není zde ani větší sklizeň."
"Zaplacení daní stojí hodně potu."
"Nenuťte je platit i slzami."
Je tak soucitný, skoro jakoby jeho matka byla Thajka.
Beznadějný vůdce.
Myslí si, že to je thajská laskavost, že nám dali zemi,
když ji hanští vojáci vykoupili vlastní krví.
Koupili jsme si ji krví,
a budeme vládnout krví.
Správně, můj synu.
Jakýkoliv vládce, který neví k čemu je meč,
si nezaslouží být vládcem.
Císař nařídil odebrat Tiewliangovi funkci
a odesílá ho zpět do Loyangu.
Hrozí mu podezření z korupce a z pronevěří daní Leru.
Ticho! Řekl jsem Ticho!
Chopte se jich! - Nedělej to!
Mám zlatou císařskou pečeť
a nefritovou pečeť lorda Liboona.
Proč už nejste na kolenou?
Vojáci! Odveďte ho.
Tiewliang. Tiewliang je náš ochránce.
Ano, Tiewliang je náš ochránce.
Ticho! Tiewliang už vás chránit nebude!
Bude poslán k práci na farmě!
Nebo bys raději čistil městské zdi?
Setkáte se s vaším novým správcem.
Jmenuje se Litongjia. Přivítejte ho!
Císař mi rozkázal nahradit Tiewlianga ve správě města Ler.
Od této chvíle,
jsou všechna Tiwliangova nařízení zrušena.
A od této chvíle,
je thajská daň ztrojnásobena oproti předchozímu množství.
Okamžitě je také zvýšená daň
za koňské povozy, čluny, a koně o 50 procent!
Víc! Víc! Skvělé. Já chci víc.
Pokud nebudete zticha, můžu daně ještě zvýšit.
Od této chvíle,
když mě nebo mou ženu potkají Thajci, tak musí pokleknout
a třikrát se dotknout čelem země!
Thajcům jsou zakázány vztahy s Hany.
Nebudete s nimi kamarádit. Nebudete mít vztah.
Nestanete se manželi.
Pokud se někdo rozhodne neuposlechnout můj příkaz,
bude potrestán způsobem, který si ani nedovedete představit.
Ušiješ mi oblečení ze své zvláštní látky?
Ale Hanská tkanina je mnohem jemnější.
Nevidím rozdíl mezi Thajci a Hany. Všichni jsme stejní lidé.
Vaše oblečení mě udrží stejně v teple.
Asi nevíš, že má látka se používá taky k zabalení mrtvých.
S vojskem prohledej každý thajský dům.
Zabavte všechny zbraně včetně kuchyňských nožů.
Od této chvíle,
je držení jakékoliv zbraně zločin trestaný smrtí.
Co tu děláte? Vraťte mi to.
Už ti nepatří.
Od této chvíle,
je Thajcům zakázáno mít jakoukoliv zbraň, ani kuchyňský nůž.
Rychle si to zapamatuj, ty malý divochu!
Spokojený?
Další meče už kovat nebudeš, takže nepotřebuješ kovárnu!
Nedělejte to!
Co to děláš Libongu? Nemáš dost?
Když budeš takhle zacházet s Thajci, tak si nezískáš jejich respekt!
Jsou to jenom divoši!
Můžu si s nimi dělat, co chci.
Pokud s nimi chceš sympatizovat,
budu muset informovat Litongjiu, že jsi na jejich straně!
Co se tady stalo?
Kam se poděly všechny naše meče?
Kde jsi byla?
Neuvědomuješ si,
že Thajci a Hanové jsou nepřátelé?
Lamphune, Thajci a Hanové jsou nepřátelé.
Fesian a já jsme nepřátelé.
Jak bych to mohla nevědět, Lamphune?
Zbraně, které jste nám vydali, vám budou navráceny.
Váš správce rozkázal roztavit je a vytvořit kotel.
Ten bude umístěn ve středu města.
Bude vám sloužit jako připomínka.
Můžete udělat kotel ze zbraní od thajského lidu,
ale je tu jedna zbraň, kterou Hanové nikdy nezískají
a tou je že Thajci se nikdy nevzdají!
Cože!?
Zastavte!
Odvaha!
Odvaha! Odvaha!
Vojáci!
Proč přede mnou neklečíte?
Ať hned pokleknou!
Vidíš to? Udělals mi díru do košíku!
Už si s vámi nechci hrát.
Milostivá paní! Milostivá paní!
Milostivá paní!
Najděte je a zbijte je!
Milostivá paní.
Odměním ty, co pochytali vrahy mé Hunasi.
Každý kdo je přivedl dostane 100 zlatých.
Když se thajský lid chová jak zvěř,
budu s nimi zacházet jako se zvířaty.
Budete sloužit mé ženě v pekle!
Vystřelím sto šípů.
Pokud nechcete zemřít, zkuste se jim vyhnout!
Mám strach.
Kdo to udělal?
Ukaž se!
Vojáci, chraňte lorda Litongjiu!
Jmenuji se Gumpawa. Přišel jsem z thajských hor.
V Thajských horách máme spoustu divokých zvířat.
Ale žádné není tak brutální, jako to, na které se teď dívám!
Až hanská armáda skončí, bude z vašich hor jen prach!
Po všechen čas, co v těch horách žijeme
se s nimi nic nestalo.
Bude to chtít více než Hany, aby zmizely hory.
Jedeme.
Proč tu jen tak stojíte? Chci jeho hlavu!
Musíme se bránit.
O čem to mluvíš?
Vím, že je můžeme porazit.
Ty jsi nejlepší s mečem.
Guchin má sílu slona.
Thajci jsou silní bojovníci. Proč se nespojíme v boji proti nim?
Chci s nimi bojovat,
ale nemáme žádné zbraně. - Město Ler zbraně nemá,
ale jiná thajská sídla je mají.
Půjdeš s Guchinem do Chiangsairu.
Jejich správce je přítel tvého otce.
Je vázaný nám pomoci.
A co ty?
Otevřete bránu!
Něco si tu vyřídím.
Slib mi, že přijdeš za námi.
Slib mi to.
Slibuji.
Všechno prohledejte!
Honem. Už běžte.
Jděte.
Jděte už.
Rozdělte se!
Kde je tvůj bratr?
V pekle. - Tak v pekle.
Brzy se tam s ním setkáš.
To je ta divoška, která skrývá vrahy mé ženy?
Nejen to, strýčku.
Také spala s hanským vojákem.
Takže tahle coura má slabost pro civilizovaná těla?
Velmi dobře.
Dopřeju ti ochutnávku štěstí, než půjdeš do pekla!
Nech mě.
Dej shromáždit všechny Thajce ve středu města!
Nech mě. - Zatopte pod kotlem!
A naplňte ho vodou!
Nech mě. - Chci, aby se její přítel díval!
Chci, aby viděl něco, na co nikdy nezapomene!
Ale, pane... - Jděte! Dejte se do toho!
Vy divoši byste měli lépe poslouchat!
Tato otrokyně si neuvědomovala, kde je její místo.
Dovolila si ve svém postavení užívat si s Hanem.
A aby toho nebylo málo, ještě si dovolila skrývat vrahy mé ženy!
Protože si ráda zahrává s ohněm,
teď ji ukážu, něco opravdového.
Nedělejte to!
Vy víte, mí divoši, že nejsem bezcitný člověk.
Pokud tě, ale vroucí voda naučila přijmout vlastní vinu,
můžeš mě požádat o milost.
Odpřisáhni, že už nikdy se nevzepřeš mému rozkazu!
Thajský lide, slyšte
Tihle hanové nás nazývají divochy.
Ale byli to naší předkové,
kteří zde z divočiny vybudovali osadu.
Hanové jsou národem, který si půdu krade od nás.
Udělali z nás otroky.
Ptám se vás,
kdo z nás si zaslouží být nazývan divochem?
Přiložte na oheň.
Nedělejte to, nedělejte to.
Já budu ze svého utrpení propuštěna,
z vězení, které z našich životů udělali.
Od této chvíle,
se mě zlo těchto divochu víckrát už nedotkne.
Buakham, nedělej to! - Už toho nechte.
Chci, abyste si pamatovali,
možná jsem jen žena, ale nebojím se zemřít,
pokud mě to uvolní z otroctví.
Přiložte na oheň! - Nedělejte to!
Umřu se štěstím v těchto plamenech,
pokud to připomene thajskému lidu, co je to svoboda!
Buakham!
Poslouchej, Litongjio, ty ďábelský parchante!
Budu se modlit, abys bolestivě umřel.
Modlím se, ať ti thajský strážný duch zláme krk i ruce!
Aby tvá duše sestoupila do nejhlubšího pekla,
kde nikdy nenajdeš vykoupení!
Fesiane!
Thajské hory.
Bolest cítí všichni.
Litongjia způsobuje utrpení thajskému lidu ve všech regionech.
Ale co uděláme, Gumpawo?
Thajské hory jsou od Leru hodně vzdálené.
Nemůžeme pomoci každému, kdo trpí.
Ale tyranie Litongjia,
všude ovlivňuje thajský lid.
Pokud se nepostavíme a nebudeme bojovat,
tak nám hanové seberou všechnu naši zem.
Musíme se zeptat Boonpuna z Chiangsaenu,
zda sezve schůzi všech thajských kmenů.
Rozhodně se jim nechci podrobit.
Nikdy se nestaneme otroky.
Lamphune.
Ovoce. Chci ho sníst.
Co je to, Guchine?
Kdo jste? Zůstaňte tam! - Guchine, utíkej!
Vraťte se sem!
Neutíkejte! Stůjte!
Guchine, vstávej! - Kam utíkáte?
Víte, že nejsem ryba?
Bunchawi.
Lamphun?
Město Chiangsaen.
Bunchawi, přivádíš Lamphuna a Guchina?
Otec čeká. - Ano, honem dovnitř. Otec čeká.
Počkej na chvíli.
Víte, že je Buakham mrtvá?
Cože?
Pokud mi nepovíte, co chci vědět,
kde najdu ty, co zabili mou ženu.
Budu skopávat vaše ženy do kotle
a vařit je před vámi a vašimi dětmi.
Pokud mi to povíte. Odměním vás.
Mami! Mami!
Mami, pomoz mi!
Vraťte mi mého syna!
Dobře, povím vám to!
Povím vám to!
Pojďte sem, vidíte to?
Nesu zprávu od lorda Litongjii z Leru.
Kde je váš pán, Boonpun, šéf Chiangsaru?
Já jsem Boonpun, ale nejsem jejich pán.
To oni jsou mým pánem.
Co mi chcete říct?
Lord Litongjia loví dva uprchlíky z Leru.
Jmenují se Lamphun a Guchin. Před pár dny uprchli do Chiangsairu.
Nepředstírejte, že nevíte, o čem mluvím.
Nebo jako sluha lidu Chiangsaenu, jste slepý, že nevidíte co se děje?
No nevadí.
Po mnoho let platíte velmi dobře daně.
Litongjia vám dává sedm dnů na chycení zločinců a jejich odeslání do Leru.
Pokud se tento požadavek rozhodnete ignorovat,
přijede sem Litongjia s armádou a najde si je sám.
Pak Chiangsaen pozná jaké to je mít svého opravdového pána.
Nejsme zločinci.
Litongjia a jeho muži pronásledují thajský lid.
Vyhrožuje každému, kdo se mu odmítá podvolit.
Bunchawi.
Co myslíš?
Vy nejste zločinci. Jste naši přátelé.
Proč se mám podrobovat Hanům?
Pokud to má dcera cítí takhle, pak vás Hanům nevydáme.
I kdybych vás vydal, nezaručí to, že bude Chiangsaen bez potíží.
Ale když se Boonpun vzepře nařízení,
neudělá to zločince z nás všech?
Nevíš, o čem mluvíš!
Bez ohledu na to, co se stalo.
Nikdy bych nevydal Thajce do smrtících rukou Hanů. Běž.
Běž a obleč si vhodnější šaty.
Cos myslela tím, že bychom je měli vydat Hanům?
Není lepší smrt dvou mužů, než zničení Chiangsairu?
Pokud Chiangsair zničí hanská armáda,
raději zemřu, než abych se stala hanskou manželkou.
Coura jako ty, by to nejspíše uvítala.
Kde jsou ti dva uprchlíci z Leru?
A kdo jsi ty?
Jsem dcera Boonpuna, pána Chiangsairu.
Tyhle ženy a hudebníci jsou mým služebnictvem.
Přišli vás pobavit.
Mému otci se zatím nepovedlo polapit uprchlíky,
tak mě za vámi vyslal,
protože nebyl schopen zařídit, co jste chtěl.
Proč, je to tak nemožný požadavek?
O nic z tohoto nestojím.
Jediné, co chci, jsou dva uprchlíci.
Můj otec chtěl, abyste věděl, že ví, co chcete,
ale abyste prosím přijal tento dárek,
jako projev respektu od prostých divochů, který vám tak dávají najevo.
Prostí divoši.
Co když stojím o jiný druh zábavy?
Na to tvůj otec nemyslel?
Dnes večer vám předvedeme, co umíme.
Možná se vám něco bude líbit.
Odhoďte zbraně, pokud Nechcete, abych mu podřízl hrdlo.
Na co čekáš? Chceš, aby přišli jeho vojáci a zachránili ho?
Nejsi to jen ty, kdo ho chce mrtvého.
Chci aby hanští vojáci opustili Ler.
A požaduji zbraně a koně pro lidi z Leru.
Nezapomeň, že Hanové nikdy neporazí Thajce!
Thajci už nebudou znovu hanskými otroky!
Thajci se narodili jako otroci Hanů!
Pochop už, že Thajci se narodili jako otroci Hanů!
Slyšíš mě? Narodili jste se jako naší otroci!
Litongjio, ty parchante!
Jste jenom divoši!
Zbyteční divoši!
Svažte ho, posaďte na koně a pošlete zpátky císaři.
Vyřiď mu zprávu.
Thajci nikam neodejdou, tak si s námi už nezahrávejte!
Thajci ochotně položí své životy při obraně své země!
A co s tímhle chvástalem?
Budeme ho držet jako rukojmí.
To zastaví jeho otce, aby na nás zase vtrhl.
Přiveďte mi ho.
Tak pojď.
Co máš za problém, divochu?
Ty neumíš držet jazyk za zuby, že?
Uvědomuješ si, že tento divoch,
tě může kdykoliv zabít?
Hanská říše je obrovská.
Její moc proudí skrze sedmero řek.
Vládneme lidem ze sedmi různých nářečí.
Není uctivějšího slova, než Han.
Kdybych se bál divochů z jeskyní,
nemohl bych se nazývat Hanem.
Rád bych věděl, zda bolest ze slané vody v ranách
je pro Hany menší, než u ubohých divochů.
Může to být?
Znamení na tvé hrudi,
je stejné jako moje.
O čem to sakra mluvíš?
Ne!
Znamení motýla je znakem Leru.
Všechny thajské děti jsou označeny.
To není pravda!
Můj otec je z Leru.
Má matka je Thajka, stejně jako tvá.
Znamení na tvé hrudi je stejné jako moje.
Jsi tak hrdý Han.
Jaká škoda.
Jsi pyšný na něco, co nejsi.
Ne!
Kde je Libong?
Je mrtvý.
Už neexistuje žádný Libong.
Otče.
Otče, co se stalo?
Otče.
Je to divné. Vypadá to jakoby byl otrávený.
Cože?
Otče.
Lumpao.
Kde je Lumpao?
Co tam máš?
Ptám se, co tam máš?
Nic.
Co děláš v mém pokoji?
Ukaž mi to.
Dej mi to.
Tohle jsi dala mému otci?
Ptám se tě!
Obviňuješ mě?
Cokoliv uděláme, z tebe už neudělá nikoho lepšího!
Ty prašivá couro.
Vypadni z města!
A už mi nikdy nechoď na oči.
Kdo si myslíš, že jsi, že mě chceš vyhodit?
Jsem pánova dcera.
Mohu vyhodit, koho se mi zachce!
Intrikující ženská jako ty, si nezaslouží tady žít!
Táhni!
Bunchawi, počkej.
Tahle bylina není moc silná. Je kvůli ní jen hodně malátný.
Nebylo by lepší postarat se o svého otce?
Děkuji ti, Gumpawo.
Ale myslím, že je už pozdě.
To ne, otče.
Gumpawa už ti dal protijed.
Brzy ti bude lépe. Budeš v pořádku.
Byli jsme podvedeni.
Naletěli jsme. - Cože?
To nebyla bylina, kterou mu dala.
Lumpao, ta mrcha.
Měla jsem ji zabít.
Ne mé dítě.
Možná to bylo mým osudem,
abych uvízl v pasti Lumpao.
Díky tomu jsem si uvědomil...
Co, pane?
Bunchawi,
měla by ses provdat za Lamphuna.
Hanové to nevzdají.
Přivedou...
Přivedou sem svou armádu,
aby zlikvidovali thajský národ.
Co to má co dělat se svatbou mě a Lamphuna?
Hanové mohou porazit Thajce.
Musíte vychovat budoucí generace.
Nedopusťte, aby thajská pokrevní linie zmizela ze světa.
Otče.
Chápu, co tím myslíte.
Ale já...
Otče Si.
Si. - Můj pane.
Otče, ty nemůžeš zemřít.
Nemůžeš zemřít!
Prober se!
Prober se, otče. Prober se. Musíš se probrat.
Prober se, otče. Prosím, prober se.
Vrať se ke mně.
Prober se, otče. Prosím, prober se.
Zastupuji císaře.
Jednalo by se o snadný úkol pro hanské síly naprosto zničit Thajce.
Ovšem taková akce musí mít nějaký smysl.
Nelze to udělat jenom tak.
Podle mého úsudku, bychom měli najít jiný způsob jak potlačit Thajce.
Aby se zabránilo ztrátám vojska.
Co byste navrhoval, lorde Soonpo?
Chiangsae obdrželo pozvánku na setkání s císařem Čchinem.
Mám podezření, že ji dostaly všechny kmeny.
Jak zareagujeme?
Khanso, budete souhlasit se setkáním?
Jak bych se mohl odvážit odmítnout?
Hanové se domnívají, že vládce,
který navštíví císaře v hlavním městě, prokáže svou slabost
a přijme nadřazenost Hanů.
Pokud tam půjdete sami, budete hodně riskovat.
A co bys udělal ty, Gumpawo?
Co je to za barbara, který způsobuje tolik potíží?
Jmenuje se Gumpawa.
To on ponížil mne a vašeho syna, Libongu.
Stále drží vašeho syna jako rukojmí.
Můj pane!
Neklamou mě uši?
Víte, že může kdykoliv zabít vašeho syna?
Libong není můj syn.
Byl vychován na hanské rýži,
tak aby vyrostl, posílil a stal se zbraní proti vlastní rase.
Mám dnes trochu obavy.
Hanská armáda je velká a dostatečně silná.
že bychom mohli vytlačit divochy na kraj světa.
Pročpak teda máte obavy?
Mám obavy,
že když Thajci uslyší zvuk kroků Hanů,
tak všichni prostě utečou.
Armáda Hanů je desetkrát větší než naše.
Co můžeme udělat, Gumpawo?
Jsem připraven uvítat Liboona.
Je jako velké zvíře, co dělá velký hluk,
ale má malý mozek.
Pokud můžeme na nepřátelském území využít jako zbraň důvtip,
tak můžeme porazit ty, co jsou zaslepení silou a jsou krátkozrací.
Co myslíš, Lamphune?
Bitva mezi Hany a Thajci je nevyhnutelná.
Thajský národ je jako raněný tygr.
Na své rány může umřít,
ale i to je lepší než být v kleci po zbytek života.
Pokud se četné legie Hanské armády dostanou k pláním Lad Kwan,
tak thajský národ bude čelit pohromě.
Rozeslal jsem do všech šesti regionů rychlé jezdce s plánem.
Musíme se rozdělit do různých směrů.
Zničíme všechny zásoby jídla a vody.
Než se Hanská armáda dostane k průsmyku Jintai, bude vysílená.
Pak sjednotíme všechny své armády.
Dtai, Khanu, Ler, Chiangsae, Yuro a Thanai
Společně porazíme hanskou armádu.
Thajští vojáci mohou být zkušení v partyzánské taktice,
ale brzy se střetneme na pláních Lad Kwan.
Pak budou poraženi.
Před dvaceti lety na pláních Lad Kwan,
umírali Thajci rukama hanské armády.
Ani živá duše se nevrátila domů, aby přinesla zprávy o té porážce.
Tráva na pláních Lad Kwan vyrostla z thajské krve.
Pozítří,
znovu hodně poporoste
díky další thajské krvi.
Jun-sen, nějaké zprávy?
Armáda generála Liboona dosáhla průsmyku Jintai.
Dobrá.
Pojďme jim připravit uvítání.
Horský průsmyk Jintai.
Útok!
Lorde Liboone, thajští vojáci prorazili naši obranu.
Blíží se k branám tábora.
Chtějí mě provokovat?
Hanští vojáci věnujte mi pozornost!
Musíte zabít každého z těch divochů, aby už žádny nebyl na území Hanů.
Máme obrovské ztráty.
Sakra!
Bojují jako zbabělci.
Není jiná možnost!
Jsme zatlačeni. Je na čase ustoupit.
Cože?
Prosím utečte, můj lorde.
Nyní přebíráš mé místo jako generál.
Kdo jsi?
A proč pomáháš Thajcům?
Siboon.
Mám na tebe poslední otázku.
Co vám kdy Thajci udělali, že jim chcete vzít zem?
Nemáte božské právo na tuto zem.
Patří komukoliv, kdo ji zabere.
Hanské císařství se rozšiřuje na jih.
Thajci stojí v cestě.
Pokud chtějí Hanové takto naši zemi,
nesmíme je zklamat.
Dáme jim naší zem kámen po kameni.
Spusťte ho.
O čtyři roky později.
Takže chcete vést další útok na Thajce.
Litongjio, myslím, že jste zapomněl,
že to jsou teprve čtyři roky,
co tam vstoupilo 200 tisíc hanských vojáků.
Vrátily se pouhé 4 tisíce.
Jak bych mohl zapomenout?
Tělo mého bratra Liboona, pořád leží v Thajské půdě.
Jenže, Soonpo,
Thajci si cení své nezávislosti.
Spojili se, když to situace vyžadovala.
Po tom se však zase brzy rozešli.
Liboon měl k dispozici každou zbraň a vůz z našich prostředků.
Přesto je nedokázal porazit.
Jak je chce porazit jednoruký muž?
Když nemůžeme porazit Thajce ocelí,
porazíme je jinak.
Zlatem.
Císař Čchin toto nařídil speciálně pro Khunsaie
jako uznání vašeho zvláštního vztahu.
Hanský koberec je krásně hustý a jemný.
Jako bych kráčel po nebeském oblaku.
Není divu,
že je uchováván pouze pro nohy vybraných.
Dvousetletá kořalka
vyhrazena pouze pro nejslavnější válečníky.
A 300 kusů zlata,
aby vaše kampaň k vládě Thajcům byla úspěšná.
Thajskému národu.
Litongjio, už byste měl vědět, že je to thajský národ.
Tato kráska je Changhong.
Je dcerou šlechtice rodiny z Loyangu.
Císař Čchin vám ji posílá jako pozdrav k narozeninám.
Nyní už bych rád odešel, Khunsaii.
Doufám, že se sem ještě vrátím
na oslavu vašeho vedení thajského národa.
Už čtyřikrát jsi se mnou prohrála.
Ještě jednou a bude to po páté.
Pak bys přišla o poslední kus oblečení.
A pokud bych vyhrála?
Cokoliv budeš chtít,
to můžeš mít.
Jsi si jistý?
Šachmat.
Kruci.
Chtěla bych...
...Chiangsair.
Chceš, abych zastupoval Chiangsair
v diskuzi s Khunsaiem o spojení,
zahrnujícího všech šest regionů?
Pokud tam nechceš jít,
pak budu muset jít sama podle otcovy vůle.
Jak chceš, pospíším si tam a pak zase zpátky.
Přípitek.
Jsi velmi opatrný, Lamphune.
Počkals, až se napiju.
Tvá opatrnost ti, ale nepomohla.
Bunchawi.
Kungtoo.
Spalte je!
Bunchawi.
Dtaiští vojáci obklíčili Chiangsair.
Vezmeme si věci a uprchneme.
Ne.
Ani pes neopustí svého pána.
Starám se o toto město, jak bych mohla opustit můj lid.
Vyšli rychlé jezdce, ať se to dozví thajský lid.
Khunsai se obrátil proti Thajcům.
Běž, honem.
Na ně!
Bunchawi běž.
Naree. Naree.
Musíme jít. - Postarej se o Bunchawi.
Lafo.
Pospěšte si.
Jdeme!
Pojď, Bunchawi. Honem!
Bunchawi, pozor!
Junsene. Junsene.
Jeď dál! Jeď dál!
Lafo!
Mami. Mami.
Mami.
Bunchawi, honem. Musíme si pospíšit.
Lakee.
Lamphune.
Lamphune!
Ne!
Lamphune!
Pamatuješ si mě?
Jak bych mohla zapomenout.
Na Lumpao,
couru z Chiangsaenu, která zradila vlastní domov.
Máš fakt ráda svůj domov, že?
No, podívej se na něj teď.
Dnes se tvé milované místo proměnilo v popel.
Město...
...je naše.
Celé město je moje.
Gumpawo!
Guchine.
Bunchawi. Bunchawi.
Chiangsair byl zničen Dtaii.
Mnozí tam uvnitř uhořeli.
Vůdcové byli zabiti.
To vše zvládlo 300 kusů zlata a červený koberec.
Thajci nás zostudili před čtyřmi lety.
Jako Hanové nesmíme zapomínat,
že Thajci jsou zase rozdělení.
Měli bychom přesunout naše armády a pomstít se.
Dobrovolně se nabízím k vedení armády proti Thajcům.
Císař Čchin uznává tvé schopnosti,
ale Litongjio,
nikdy v historii,
nebyla hanská armáda vedena do války někým, kdo byl zmrzačený.
Počkej, až obsadíme thajské území,
pak tam můžeš mít pozici, jakou si přeješ.
Kdo podle vás lorde Soonpo, by měl vest Hanskou armádu proti Thajcům?
Generál Tiewliang je zodpovědný za thajské území a rozumí tamním lidem.
Já, císař Čchin, vládce celého thajského území.
Přikazuji, donést mi tetování z prsu Gumpawy.
Chci ho vidět u mých nohou na hanské zemi.
Zítra budeme pochodovat s armádou Leru na pláně Lad Kwan.
Je chladná noc.
Měl by sis odpočinout, Gumpawo.
Dovol, abych ještě na chvíli mohl obdivovat krajinu.
Dál uvidím už jen krev a smrt.
Thajský lid si vypráví,
že ty se ničeho nebojíš.
I já mám víru,
že to může dopadnout vítězně.
Hanští vojáci jsou slabí
a budou umírat.
Thajští vojáci jsou silní,
ale budou také umírat.
Kde se bere ta zášť Hanů vůči nám?
Gumpawo,
že musíme takhle platit za naší zemi?
Tiewlangovi bylo svěřeno velení.
Zná nás moc dobře.
To je to, co mě děsí.
Tiewliang kdysi respektoval náš lid a naši zemi.
Bunchawi,
musíš vyvést lidi z města pryč.
Ale, já...
Thajští vojáci se mohou obětovat, ale nikdy neobětuji thajskou rasu.
Musíš vychovat budoucí generace.
Nenech thajskou pokrevní linii zmizet ze země.
Pláně Lad Kwan.
Gumpawo,
přikaž svým vojákům, ať ustoupí.
Postaráme se o zemi i lid.
Není nutné další krveprolití.
Nemohu vás nechat vládnout naší zemi.
Vraťte se ke své armádě a připravte se na bitvu.
Tato bitva je pro naši zem posledním útočištěm.
Připravit k útoku!
Útok!
Zavel k ústupu, Gumpawo.
Thajci nikam neodejdou! - To stačí, Gumpawo!
Řekl jsem ne!
Nedělejte to!
Gumpawo!
Loojore! Loojore!
Loojore!
Ochraňujte Gumpawu!
Loojore!
Gumpawo, neopouštěj mě jako Lamphun.
Neodcházej pryč.
Guchine.
Nebreč.
Od malička jsi byla tvrdohlavá.
Gumpawo.
Neopouštěj mě taky.
To jsem já, Siboon, tvůj bratr.
Siboon, můj bratr.
Pamatujte si,
thajský lid musí dosáhnout svobody.
Thajská rasa musí žít dál.
Na jihu je země.
Pokračujte až k moři.
Je tam stále neobsazené území.
Vezmi přeživší
a uprchněte tam.
Gumpawo.
Můžete brečet,
že se thajský národ nedokázal sjednotit,
ale nikdy se nesmíte vzdát.
I přestože bude cesta obtížná.
Protože tam,
můžete stvořit budoucnost.
Jděte. - Ne.
Nechci tě opustit, Gumpawo.
Všichni, hned běžte.
Já zůstanu.
Přežiju jako duch.
Budu připomínat budoucím generacím,
že toto byl kdysi náš domov.
Ale protože jsme nebyli jednotní,
museli jsme uprchnout ze země.
Gumpawo, bratře.
Gumpawo.
Gumpawo. Gumpawo.
Gumpawo!
Siboone, Guchine odveďte Bunchawi.
Nikam nejdu!
Běžte!
Siboone!
Běžte.
Odveďte Bunchawi pryč.
Běžte.
Nikam nejdu!
Běžte!
Honem jděte!
Postarejte se o Bunchawi. Jděte!
Vždy jsi měl více štěstí, než já, Gumpawo.
V životě,
jsi naslouchal hlasu svého srdce,
zatímco já, jen poslouchám druhé.
Dokonce i v poslední chvíli,
jsi se setkal se smrtí,
podle svého rozhodnutí.
Jako oběť pro svůj lid a svou zem.
Tvá pověst za tvého života byla nesmírná,
ale není to nic proti tvé velkolepé smrti.
Siboon měl pravdu,
pouhými zbraněmi nelze nikdy zabít thajského ducha.
Ukažte mi kůži z prsou toho thajského válečníka
známého jako Gumpawa.
Pokračujte až k moři.
Je tam stále neobsazené území.
Vezmi přeživší
a uprchněte tam.
I přestože bude cesta obtížná.
Protože tam,
můžete stvořit budoucnost.
Thajský lid musí dosáhnout svobody.
Thajská rasa musí žít dál.
Můžete brečet, že se thajský lid nedokázal sjednotit.
Já zůstanu.
Přežiju jako duch.
Budu připomínat budoucím generacím,
že toto byl kdysi náš domov.
Ale protože jsme nebyli jednotní,
museli jsme uprchnout ze země.
Z anglických titulků přeložil Tuax. (tuax@centrum.cz)